HOTĂRÂRE EXTREMĂ.
Traducerea și adaptarea: Dorula/SubTeam
Ei sunt?
Iisuse Cristoase. O vor face chiar aici?
Voi ați mai trecut prin asta?
Nu.
Cel mai bine e să-i ignorați, să lăsați capul jos și să vă întoarceți la muncă,
Haideți.
Vă urmăresc.
Timothy Singh?
- Da. - Mi-e teamă că trebuie să vorbesc cu tine.
Eric Dale?
- Scuză-mă? - Ești Eric Dale?
- Nu. - Pardon?
- Nu sunt Eric Dale. - Îmi pare atât de rău.
E șeful meu.
- E în capătul holului. - Mersi.
Scuzați-mă.
Domnul Dale?
Pe aici.
Bine.
Îmi pare evident rău că ne aflăm astăzi aici,
dar sunt vremuri extraordinare, așa cum trebuie să știți foarte bine.
Conduc departamentul de risc al managementului.
Nu înțeleg cum asta e locul natural pentru a începe
- tăierea slujbelor. - Sper că înțelegeți că nu e nimic personal.
Majoritatea celor de pe acest etaj vor fi dați afară astăzi.
Dna Bratberg vă va prezenta detaliile a ceea ce vă oferă firmă.
Bine.
Dle Dale, firmă vă oferă timp de șase luni jumătate din salariu.
Veți păstra toate opțiunile de investiție pe care le dețineți curent.
Asigurarea de sănătate va fi extinsă pe această perioadă.
Aveți timp până mâine la ora 4:47 să acceptați oferta noastră,
sau va fi retrasă.
Înțelegeți?
Da.
Din nefericire, dle Dale, datorită naturii foarte sensibile a muncii dvs aici,
firma trebuie să ia anumite măsuri de precauție în scopul securității
ce pot părea... de natură punitivă
Sper, având în vedere...
cei peste 19 ani în slujba firmei,
că veți înțelege că aceste măsuri nu reflectă sentimentele firmei
în ceea ce privește realizările dvs, sau caracterul dvs.
Nu înțeleg.
Își cere scuze... pentru ce urmează să se întâmple.
Contul dvs la e-mailul companiei, accesul la server, accesul în clădire
și datele de pe mobil și abonamentul telefonic, vor înceta toate
la finalul acestei întâlniri.
Și acest domn...
vă va conduce la biroul dvs
ca să vă puteți strânge lucrurile personale.
Cum rămâne cu lucrările mele în desfășurare?
Sunt în mijlocul a ceva...
Firma și-a făcut planul de tranziție și e pregătită să meargă mai departe,
dar vă apreciem îngrijorarea.
Înțelegem că este dificil
și iată cartea mea de vizită
Vă rog să mă contactați în următoarele săptămâni dacă aveți nevoie de ajutor
în această perioadă de tranziție din viața dvs.
Domnule?
Bine.
Îmi pare rău.
Ești încă în viață?
- Deocamdată. - Felicitări.
E o baie de sânge.
Am auzit.
Ascultă, Eric.
- Dacă puteam face ceva, aș fi făcut. - Știu.
- Bine? - Da, știu.
Știu.
Bine.
Spune-mi doar... cine a fost?
Haide, Will.
- Rogers? - N-o să spun... mă cunoști.
Robertson?
Nemernica.
Știam. Nu trebuia să mă duc la ea anul trecut.
N-a fost nimeni, Eric. Știi ce a fost?
- A fost ghinion și atât. - Da.
- Succes. - Will...
Vino aici.
Sunt chiar în mijlocul unui mare rahat aici cineva ar trebui să se uite la asta.
Eric, ascultă.
Ne-au spus că toată lumea trebuie să plece de aici și să lase treaba.
Apreciem cu toții preocuparea ta...
dar asta nu mai e problema ta.
Succes.
Eric, îmi pare foarte rău.
Da. Au spus ce o să se întâmple cu noi?
- Iisuse, Seth. - Ce?
Va fi destul de urât aici pentru o vreme.
Dar știți... veți fi bine.
Succes, Eric.
- Ne mai vedem. - Eric.
Mulțumesc.
Eric...
Am vrut doar...
Am vrut să-ți mulțumesc.
- Nu e necesar. - Ba da.
Ai fost singura persoană de pe aici pe care...
Știu.
Uite...
Lucrăm la ceva și nu m-au lăsat să termin, așa că...
aruncă o privire.
Ai grijă.
Pe moment, numărul apelat nu este disponibil.
Robertson! Sarah Robertson!
Sarah!
Mi-ai închis telefonul?
Eric, nu am făcut nimic.
Du-te dracu!
Asta a fost o chestie a dracu de idioată.
Trebuie să fie mai rău înainte de a fi mai bine.
Crezi?
Mult.
Ai Nicorette?
Nu mai am Nicorette.
Ceea ce înseamnă că în... 10 minute o să omor pe cineva.
Te simți bine, Sam?
Câinele meu e pe moarte.
Îmi pare rău.
tocmai am vorbit cu veterinarul, e o nenorocită de tumoare la ficat.
Cheltui deja cam o mie de dolari pe zi, doar ca să-l țin în viață.
N-am idee ce dracu să fac.
Au plecat cu toții.
Deci...
Câți am rămas?
Cam 33.
Asigură-te că e toată lumea acolo, trebuie să spun ceva.
Da, sunt gata.
Te așteaptă.
Bine, ascultați.
Cu toții sunteți încă aici pentru un motiv.
80% din acest etaj au fost trimiși acasă... pentru totdeauna.
Am petrecut ultima oră spunându-le la revedere...
Erau oameni buni și făceau treabă bună... dar voi sunteți mai buni.
Acum au plecat. Nu vă veți mai gândi la ei.
Asta e ocazia voastră.
la fiecare etaj al acestei clădiri
și în fiecare birou din Hong Kong până la Londra, se întâmplă la fel.
Când vom termina, trei din șapte tipi care stăteau
între voi și treaba șefilor voștri, vor pleca.
Asta e ocazia voastră.
Am fost în locul ăsta 34 de ani
și vă pot spune că asta nu e singura dată când veți trece prin asta.
Dar voi sunteți cu toții supraviețuitori.
Așa, această firmă, de-a lungul a 107 ani a continuat să crească mai puternică.
Așa că țineți capul sus... întoarceți-vă la muncă. Să vă aud.
A plecat toată lumea omule, ar trebui să mergem, haide.
Nu, sunt bine.
Bine, în caz că te răzgândești, dă-mi un telefon.
- Așa o să fac. - Vino.
- Unde vă duceți? - La Grand.
O să te sun când termin.
Bucură-te că ești încă în viață.
Mă bucur.
Noapte bună, omule.
Haide, haide, haide.
La dracu!
Alo?
Nu te aud.
Poți ieși afară, e prea tare.
Știu. Așteaptă puțin, e muzica prea tare.
Care-i treaba?
- Unde ești? - La Lugo.
- Bine. ești cu Will? - Will Emerson?
- Da. - Da, cred că e încă aici. De ce?
Vreau să-l iei pe Will și vreau să vă întoarceți aici.
- Unde? - La birou.
- Poftim? - Vorbesc serios.
Stai puțin. Vrei să-l scot pe șeful șefului nostru
din club și să-l aduc înapoi la birou la ora 10, într-o joi seara?
Șeful nostru tocmai a fost tăiat de pe lista așa că tehnic el e șeful nostru
și da, asta vreau să faci.
De ce?
Ascultă omule, ai încredere în mine, bine? Întoarceți-vă acum.
Bine, ajungem în 10 minute.
Ți-am spus vreodată cât de mult îmi place spatele tău?
Nu, serios, știi cât... valorează puțină încredere?
Poți să-mi readuci echilibrul ca o nenorocită de față.
Uite cine arde lumânările la amândouă capetele.
Haide cu noi în oraș.
Nu mai sunt planificate tăieri, așa că puteți să nu mă mai pupați în fund.
Sincer, nici nu știu ce faceți.
Will, îmi pare sincer rău că v-am adus înapoi aici, dar...
E în regulă.
- Ce se întâmplă? - Uită-te la asta.
Eric mi-a dat fișierul ăsta înainte de a pleca.
- Eric? - Dale.
Și mi-a spus că nu și-a dat seama și...
ultimul lucru pe care mi l-a spus înainte să se închidă ușile liftului,
să am grijă.
- Ți-a spus să fii atent? - Da, așa că evident am fost curios.
Așa că am intrat puțin în el și mi-am dat seama că singurul lucru pe care l-a ratat...
- Asta n-o să fie bine. - Ce face aici?
Du-te la modelul numărul patru, are mai mult sens.
Bine.
Ce este?
Asta e practic, tot ce avem în cărțile noastre la un moment dat, dar...
ce a încercat Eric să facă, a fost să lucre cu un număr de nivele de volatilitate
ce depășesc limitele standard ale modelelor VĂR.
Ce sunt nivelele astea?
- E destul de complică. - Simplifica.
Limitele volatilității sunt practic stabilite folosind modele istorice,
- apoi pot fi întinse cu 10-15% maxim. - Bine. Și?
Și... începem să testăm acele modele istorice.
Când?
- Astăzi... - Marți.
- Luni, vinerea trecută și miercuri. - Cu două vineri înainte.
Am înțeles.
Să fiu al dracului.
Odată ce chestiile astea o iau în direcția greșită, asta-i...
- ăsta-i al dracului de mare. - Cât de mare?
Pierderile sunt mai mari decât valoarea curentă a companiei.
Pierderi proiectate... proiectate.
- E vorba doar de etajul nostru? - Da.
Unde dracu e Eric Dale?
Nu știu. Am încercat să-l sun, telefonul e deconectat.
- Ce vrei să spui? - Au tăiat telefoanele celor plecați azi.
A dracu cruzime.
- Ai încercat pe mobilul personal? - Da. Am sunat și e închis.
- Sună-l acasă. - La ora asta?
Da. Nici măcar nu știm dacă are dreptate.
- Mie mi se pare că are dreptate. - Așa e.
Dna Dale, sunt Will Emerson.
Sunt bine, mulțumesc. Pot vorbi cu Eric?
Nu. Am încercat dar se pare că telefonul e oprit.
I-ați putea spune să mă sune în momentul în care vine, în momentul imediat?
Mulțumesc foarte mult.
La revedere.
- Unde dracu e? - Nu are trei copii?
- Și? - Nu știu. Tu nu te-ai duce acasă?
Știu unde e.
Vreau să vă duceți să-l luați. Vă va aștepta jos o mașină. Plecați.
- Chiar acum? - Da, chiar acum.
- Tu ce o să faci? - O să-l sun pe Sam.
Luam-ar dracu.
- Da? - Sunt Will.
E ora 11 noaptea.
Știu, îmi pare rău. N-aș fi sunat.
Care-i problema?
Cred că trebuie să te întorci aici.
Ce?
- Sam, ascultă-mă. - E ora 11 noaptea.
Știu cât dracu e ceasul, dar îți spun că trebuie să vezi asta.
Ce să văd?
- Este... - Trimite-mi pe mail.
Nu cred că ar fi o idee bună.
Am plecat.
Uită-te la oamenii ăștia.
Hoinărind pe aici fără nicio idee despre ce e pe cale să se întâmple.
Da?
Încerc să nu las munca să ajungă la mine.
Am observat asta.
Haide... Avem 23 de ani.
- Eu am 28. - Nu contează, e același lucru.
Am făcut aproape un sfert de milion anul trecut.
Pentru ce? Am plimbat niște cifre pe ecran.
O mulțime de fraieri pot lua aceste informații și să pretindă că le înțeleg
și apoi să parieze împotriva altui tâmpit din lume
care dacă n-ar fi făcut asta, ar fi pariat totul într-un OTB pe numărul 7.
La finalul zilei, un tip câștiga, celălalt tip pierde.
Știi că e puțin mai complicat de-atât, da?
Da.
E Will. Vrea să știe dacă l-am găsit. Ce să-i spun?
Spune-i că nu l-am găsit.
Bine.
Deci?
- Eric Dale. - Iisuse.
Înainte de a fi condus afară din clădire de către nenorocita de pază...
- N-am nimic de-a face cu asta. - Știu.
Scuze, continuă.
Înainte de a pleca din clădire, i-a dat un disc lui Peter Sullivan.
- Cine e Peter Sullivan? - Nu contează, e unul din tipii lui Eric.
Înainte de a se închide ușile liftului, ultimul lucru pe care-l spune e:
ai grijă.
- Ai grijă? - Da.
- De ce? - Aruncă o privire.
Iisuse, știi că nu pot citi chestiile astea așa că vorbește-mi în engleză.
Practic, puștiul ăsta, Peter Sullivan, a fost inspirat de discursul tău.
Și s-a apucat imediat de treabă...
- și cred că s-a prins. - S-a prins?
Da, cred că și-a dat seama ce n-a observat Eric.
Și?
Nu e bine, Sam.
Acestea sunt limitele indexului volatilității istorice
pe care se bazează bineînțeles întregul nostru model de trafic, destul de mult.
Acum suntem la un nivel atât de ridicat, încât odată ce trecem de aceste limite
devine rapid foarte urât.
Și cât de aproape suntem de aceste limite?
Nu Sam, suntem dincolo de aproape.
Am trecut dincolo de aceste limite în 5-6 zile în ultimele 2 săptămâni.
Dar cumva, am reușit să rămânem de partea bună deocamdată.
Deocamdată?
Uite ce se întâmplă când trecem de partea rea.
- Stai puțin. La ce mă uit? - Uită-te la cifrele astea de aici.
- Asta e? - Da. N-ar fi o zi atât de rea pentru noi
istoric vorbind.
- Cifra asta e corectă? - Nu știu. Nu pot fi sigur.
- Unde e Eric Dale? - I-am întrerupt telefonul.
- Bineînțeles. - I-am sunat soția și a spus că nu-i acasă.
- Poate că plânge în fața unei beri undeva. - Sau mai rău.
Unde e puștiul care a făcut asta?
L-am trimis de-aici să-l caute pe Eric.
Crezi că știe ce face?
- Nu știu. De unde să știu. - Adu-l înapoi aici, adu-l înapoi.
Cât crezi că face față asta pe noapte?
1.500?
2.000?
2.000.
- La dracu. - Asta e...
E destul de bine. Adică, luând totul în considerare.
Will?
Nu. Nu, am întrebat. Nu l-a văzut nimeni.
Bine. Da.
Cât crezi că face Rogers pe an?
- Nu am idee. - Haide, zi ceva.
- În ce an? Nu știu. - Anul trecut.
Trei sferturi de milion?
Haide.
- Ce? - Nu ești nici măcar pe-aproape.
- Mai mult? - Mult mai mult.
Un milion?
Will Emerson a făcut 2,5 milioane anul trecut.
- Du-te dracu. - Să mă duc dracu?
- Du-te dracu. De unde știi asta? - De la el.
- El mi-a spus. - Ți-a spus el.
L-am întrebat. Da, mi-a spus.
Crezi că e adevărat?
Probabil că da.
E încurcată.
- De ce ar fi încurcată? - Ți se pare corect?
Corect, corect, corect.
Iisuse!
- Cât crezi că a pus de-o parte Rogers? - N-am idee, Seth.
Traficul ăsta e un coșmar nenorocit.
Domnilor?
Will, dle Rogers.
Veniți cu noi, băieți.
Sam, ei sunt Seth Bregman și Peter Sullivan.
- Will? - Da.
Unde mergem?
Mergem să obținem o a doua opinie în legătură cu lucrarea ta, Peter.
Sam, ce ai pentru noi?
Ar trebui să fie aici într-un minut. Găsirea cuiva la xerox la ora asta
a fost o mică provocare.
Bine, atunci să trecem direct la prezentări.
Ea este Sarah Rogers, ofițerul nostru șef al operațiunilor de risc,
Ramesh Shah de sus și David Horn, unul din consilierii firmei.
Mă bucur să vă cunosc pe toți. El este Will Emerson, șeful tranzacțiilor și ei sunt
Peter Sullivan și Seth Bregman. Ei lucrează la departamentul de riscuri.
Unde-i Eric Dale?
A fost demis astăzi.
Cine a rămas în departamentul tău de risc?
Începând de astăzi ar fi Peter și tânărul analist Seth.
Serios?
- Will Emerson? - Da, aici Te rog împarte-le.
Se pare că Eric lucra la asta de ceva timp dar n-a fost capabil s-o termine.
Dimineață când a părăsit clădirea,
i-a înmânat programul lui Peter și l-a rugat să se uite la el.
Peter a făcut-o. A pus câteva lucruri ce păreau să lipsească
și asta a apărut.
Peter, asta-i lucrarea ta?
În principal a dlui Dale.
Dar este redactată de tine?
Da...
Din nou, bazat pe lucrarea originală a dlui Dale, da.
- Care ți-e pregătirea? - Pregătirea?
- CV-ul tău? - Sunt la firma de 2 ani și jumătate
lucrând cu Eric tot acest timp... dar am un doctorat în inginerie,
specializat în propulsie la MIT, licențiat la Penn.
Ce e mai exact specializarea în propulsie?
Teza mea a fost un studiu a modului în care rata frecării afectează conducerea
în aeronautică la încărcături sub gravitație redusă.
Deci ești specialist în domeniul rachetelor.
Am fost.
Interesant.
Cum ai ajuns aici?
E vorba doar de cifre, schimbi doar ce adaugi...
și dacă pot vorbi deschis,
banii de aici sunt considerabil mai atractivi.
Cât este oră?
2:15.
Fir-aș al dracului. Să fiu al dracului.
Bănuiesc după faptul că voi doi nu ați spus nimic că cifrele se verifică.
Uite...
ne trebuie ceva timp să verificăm asta,
dar se pare că dl Sullivan știe ce face.
- Deci se pare că avem o problemă. - Mulțumesc pentru asta.
- Cât e ceasul? - 2:16.
Să fiu al dracului.
Sam, cât le-ar lua în condiții normale
oamenilor tăi să curețe asta din registrele noastre?
Ce?
- Tot? - Da.
- Nu știu.. săptămâni. - Săptămâni?
Da, săptămâni.
Dar cu siguranță știi că treaba noastră e să vindem și să cumpărăm.
Nu merge foarte mult fără ambele componente.
Dacă încetăm brusc să mai cumpărăm o zi sau două,
asta nu e ceva ce poți ascunde sub covor. Se afla.
Și când se va afla, toată chestia asta ajunge la un sfârșit... și foarte rapid.
- Înțeleg. - Oare?
Da.
Câți agenți ne-au rămas între etajul tău și al lui Petersen?
- Nu știu câți... - 60.
Jared, m-am uitat puțin mai atent la asta și aceste cifre VAR vor termina totul.
Scuzați-mă.
Te-am avertizat de asta acum un an, că vom ajunge la asta.
- Te rog. - Așa cum spuneam,
și vorbesc în particular,
e numai o chestiune de timp până când altcineva va ajunge exact aceleași rezultate
și va vedea ceea ce vedem și noi, dacă n-a făcut-o cumva deja.
Am înțeles.
Sarah, ce valoare a-i avea voie să plasezi pe aceste poziții ce pot fi lăsate
în registre... dacă trebuie.
De ce ar mai rămâne în registre?
Pentru că dintr-o dată nimeni nu vrea să le cumpere dracului.
- Du-te dracu, Sam, mă lași puțin în pace? - Scuză-mă, Jared...
Pe o piață activa ar dura săptămâni sau luni ca să vin cu o valoare corectă.
Trebuie să le dai bucată cu bucată.
Jared, e o treabă foarte simplă, da? Am discutat despre asta...
Will, Peter și...
- Cum dracu îl cheamă? - Seth.
Mulțumesc. Seth... Puteți să ne lăsați câteva clipe?
Peter... a mai văzut cineva asta?
Nimeni în afară de cei de aici.
- Și Eric Dale. - Da.
Și nu este posibil să aflăm unde e Eric Dale?
I-am sunat soția, nu a ajuns încă acasă. I-am tăiat telefonul astăzi.
Perfect. Aș vrea să știu unde e.
Iisuse Cristoase, cine e tipul ăla?
E șeful lui Sam.
Am crezut că are 15 ani.
- Are 40. - Cum s-a întâmplat asta?
Se întâmplă tot timpul.
Numai mie nu.
E un ucigaș nenorocit.
Despre ce vorbesc acolo?
Nu e drăguț.
Ce nu e drăguț?
Oamenii încetează să cumpere ce vindem.
Jared...
Nu poți face, la ce te gândești să faci.
Nu văd alte șanse.
Ce vrea să însemne asta, "nu avem de ales?"
- Pe dracu, nu avem de ales. - Să mă duc dracu?
- Te-ai uitat măcar la cifre, Sam? - Da, dar ce știu eu?
Corectează-mă dacă greșesc, dle Shah, dar...
din cifrele astea, s-ar putea ca unu și cu unu, să nu mai facă doi.
- Dacă aș putea avea mai mult timp... - Jared, nu-ți putem spune încă.
Glumești dracu cu mine? Am discutat despre asta.
Ne mai trebuie puțin timp
- ca să-ți prezentăm concluziile noastre. - Bine.
Ne întâlnim din nou în 45 de minute.
- Sam, ai fișierul? - Da.
Ce ai de gând să faci?
O să-l suni?
Deja l-am sunat.
Iisuse!
E drum lung până jos.
Așa e.
Știați că frică pe care o simt oamenii când stau pe margine așa, nu e frică de cădere?
E frică inconștienta că ar putea sări.
Asta-i foarte profund și deprimant. Mulțumesc.
Sunt puțin cam întunecat uneori.
Bine. Coboară, te rog, Will. Te rog, haide.
- Will. - Da, la dracu.
Nu astăzi!
Pare că ne vor pune pe noi să aruncăm rahatul.
Poftim?
- Privește. - Cum?
- Vei vedea. - Cum pot face asta?
Nu pot, e imposibil, dar vor găsi o cale.
Sunt în compania asta de 10 ani, dar am văzut lucruri pe care...
nu le-ați crede.
Când toate astea se vor așeza, nu vor pierde banii,
bani pe care îi vor pierde ceilalți...
dar ei nu vor pierde.
Will...
chiar ai făcut 2,5 milioane anul trecut?
Da, sigur.
Cum i-ai cheltuit pe toți?
Destul de repede. Cheltuiești mult când îi ai în buzunar.
2,5 milioane se cheltuie rapid?
Bine... să vedem.
Deci taxele sunt jumătate de la început. deci rămâne 1, 25.
Ipoteca înghite alte 300 de mii.
150 pentru părinții mei, știți, ca să reziste.
- Cât a mai rămas? - Opt sute.
Opt sute.
Am cheltuit 150 pe mașină...
cam 75 pe restaurante, probabil... 50 pe haine...
- Am pus 400 de-o parte pentru zile negre. - Asta-i inteligent.
Da, așa se pare, pentru că pare că vine furtuna.
Tot au mai rămas 125.
Da, am cheltuit 76.520 de dolari pe târfe, băutura și dansatoare.
Dar în principal pe târfe.
76,5?
Inițial am fost puțin șocat, dar apoi mi-am dat seama
că pot susține că i-am dat pe distracție. E adevărat.
Sfinte Sisoe. A venit cavaleria.
Câți ani ai?
- 43. - Iisuse.
Este bizar.
E ca un... vis.
Nu știu. Pare că de fapt acum ne-am trezit.
Intră.
Cum stăm?
- Ar trebui să plec. - Nu, ar trebui să rămâi.
Deci?
Este legal.
Puștiul a distrus-o.
Formula e nefolositoare.
- Ce-nseamnă asta? - E stricată.
Sunt 8 miliarde de dolari de hârtie în toată lumea
care se bazează pe acea ecuație.
- Ne-am înșelat. - Nu. Vrei să spui că tu te-ai înșela.
- Nu începe. Am discutat asta. - Mă duc în sala de conferințe.
Nu. Vreau să auzi asta.
Nu vreau să aud asta.
Cum crezi că m-am blocat în locul ăsta atât de mult?
L-am sunat pe Tuld.
Avem un plan în caz de accident?
- Un plan în caz de accident? - Da.
Nu. Nu-l avem cu toii decât pe acesta.
Deci suntem destul de expuși aici, nu-i așa?
Față de Tuld... sau față de piață?
Față de ambele.
E aici?
- Elicopterul lui Tuld tocmai... - Știu, vino cu noi.
- Unde e Sam? - Nu știu. Vrei să venim cu toții?
Da.
Un mic sfat... pentru toată lumea înainte de a intra acolo.
Asta ar putea să iasă urât. Dar orice ați face, spune-ți adevărul.
Codul mieros nu va schimba nimic. Nimeni de aici nu e destul de deștept...
inclusiv savantul în rachete.
- Dle Cohen? - 'Neața.
Pe aici, vă rog.
Sunt deja acolo așteptându-vă.
Excelent.
Vă rog. Luați loc.
Bun venit tuturor.
Trebuie să-mi cer scuze că v-am târât aici la o oară atât de neobișnuită
dar din câte mi s-a spus, această problemă trebuie rezolvată urgent.
Atât de urgent încât trebuia rezolvată cu luni în urmă.
Este foc sub punte.
Deci, de ce nu îmi explica cineva ce crede că se întâmplă aici?
Dle Tuld, așa cum am menționat mai devreme,
dacă comparați cifrele din capătul paginii 13...
Jared, e puțin cam devreme pentru toate astea, vorbește-mi în engleză.
- Bine. - Aș vrea să vorbesc cu tipul
care a făcut asta, dl Sullivan, nu-i așa?
- El vorbește engleza? - Dle?
Aș vrea să vorbesc cu analistul care se pare că s-a împiedicat de mizeria așa.
Sigur. Este Peter Sullivan, chiar aici.
Dle Sullivan, sunteți aici. Bună dimineața.
Poate îmi poți spune ce crezi că se întâmplă aici.
Te rog, vorbește ca și cum ai vorbi cu un copil,
sau cu un golden retriever.
Nu creierul m-a adus aici, sunt sigur că ai înțeles asta.
Dle, așa cum poate știți sau nu, lucrez aici pentru dl Rogers
ca asociat la biroul managementului riscului la GSMBS.
Relaxează-te, ridică-te în picioare și spune-ne cu voce tare,
care-i natura problemei.
Bine.
Așa cum probabil știți, în ultimele 36-40 de luni, firma a început
să aranjeze noi produse MBS care...
combina mai multe transe de clasificare într-un pachet sigur de tranzacționare.
Asta a fost foarte profitabil așa cum îmi imaginez că ați observat...
Am observat.
Firma face curent o cantitate considerabilă de afaceri în fiecare zi.
Problema pentru care bănuiesc că ne-am adunat aici astă-seară,
este că ne-a luat, ca firmă, cam o lună
să așezăm corect aceste produse.
Prin aceasta am pus o provocare din partea estimării riscului.
Și, dle Sullivan, acea provocare este...?
Trebuie să ținem aceste poziții în registre
mai mult timp decât ne-ar place în mod ideal.
Da.
Dar factorul cheie este că acestea sunt în mod esențial credite ipotecare
așa încât asta ne permite să împingem mecanismul considerabil dincolo de...
ce ați fi dispus, sau ați permite să faceți
în orice alte circumstanțe
prin forțarea riscului fără a ridica vreun steag roșu.
Acum, mulțumesc dle Sullivan, ia loc.
Ce bănuiesc că raportul tău de aici spune
lasă-mă să mă fac de râs aici...
Bănuiesc că spune, că având în vedere, să zicem,
drumul denivelat pe care am mers în ultima săptămână sau cam așa,
cifrele pe care colaboratorii tău străluciți cu tine în frunte, au apărut,
nu mai au niciun sens.
Având în vedere ce se întâmplă astăzi.
De fapt, nu are loc astăzi, ci a avut loc deja în ultimele două săptămâni.
Deci spui că asta s-a întâmplat deja.
Cam așa.
Dle Sullivan, ce spune modelul tău că înseamnă asta...
pentru noi cei de aici?
Aici intervine predicția.
Dar...
Vorbești cu mine, dle Sullivan.
Ei bine, dle...
Dacă aceste poziții descresc cu 25% și rămân în registrele noastre,
acea pierdere ar fi mai mare decât întreaga capitalizare a acestei companii.
Deci...
Ce îmi spui...
este că...
muzica e pe cale să se oprească
și vom avea în brațe, cea mai mare pungă de excremente puturoase
pusă la cale vreodată, în istoria...
capitalismului.
Dle, nu sunt singur că aș... spune așa,
dar dați-mi voie să clarific, folosind analogia dvs,
ce arăta acest model,
dacă muzică, să zic așa, se aude mai încet.
Dacă muzica s-ar opri, cum ați spus, atunci acest model nici măcar nu s-ar apropia
de acel scenariu. Ar fi... considerabil mai rău.
Să-ți spun ceva, dle Sullivan.
Știi de ce sunt în acest scaun cu voi toți,
adică de ce câștig mulți bani?
Da.
Sunt aici pentru un motiv și numai pentru un singur motiv.
Sunt aici ca să ghicesc ce ar putea face muzica peste o săptămână, o lună, un an.
Atât. Nimic mai mult.
Stau aici în această noapte...
și mă tem că nu aud... nimic.
Doar...
liniște.
Deci, acum că știm că muzica s-a oprit, ce o să facem?
Dle Cohen, dna Robertson,
mi-e teamă că acum ar trebui să faceți un pas în spate.
Dumnezeu știe că ne-am bizuit destul pe dl Sullivan în noaptea asta.
Voi ce aveți pentru noi?
Ce v-am spus din prima zi când ați intrat în biroul meu?
Că sunt trei moduri de a trăi din această afacere.
Să fiți primii, să fiți mai deștepți, sau să trișați.
Eu nu trișez.
Și chiar deși îmi place să cred că avem câțiva oameni destul de deștepți în clădire,
e al dracu de sigur că e mult mai ușor să fii primul.
Vindem tot... azi.
E măcar posibil asta, Sam?
Da, dar cu ce cost?
Trebuie să plătesc.
Adevărat?
Așa cred.
Unde se va întoarce asta asupra noastră?
Peste tot.
Sam, cred că n-ai înțeles ce tocmai a spus băiatul tău.
Dacă te-aș face șef, cum ai face?
Când chemi vânzătorii la întâlnirea normală de la 6:30, vei fi sincer cu ei.
pentru că vor ști că e sfârșitul oricum.
Trebuie să le arunci un os și încă unul mare.
Și o să ieși pe ușa vijelios.
Fără trocuri, fără nimic.
40% gata până la 10:15, până la ora 11 toate schimburile tale trebuie făcute,
pentru că până la prânz, se va împrăștia vorba
și până la ora 2 vei vinde cu 65 de cenți un dolar, dacă ești norocos
și agenții federali vor fi aici căutându-ți fundul și încercând să ne încetinească.
- Ramesh? - Te pot încetini, nu te pot opri.
- Tu hotărăști să vinzi. - John, chiar dacă...
reușim să câștigăm și asta spune ceva.
Întrebarea adevărată e: cui vindem?
Acelorași oameni cărora le-am vândut în ultimii doi ani
și oricine altcineva care vrea să cumpere.
Dar John, dacă faci asta,
vei ucide piața pentru ani de zile. S-a terminat.
Și vinzi ceva ce știi că n-are valoare.
Vindem cumpărătorilor dispuși la prețul corect al pieței
Astfel că NOI să putem supraviețuim.
Nu vei mai vinde niciodată nimic acestor oameni
Înțeleg.
- Oare? - Dar tu?
Atât.
Îți spun, atât.
E ora 4.
Jared ai timp până la 5 să desființezi asta și să-mi schițezi un plan.
Este altcineva care știe ce e aici acum, paragraf cu paragraf?
Eric Dale.
El unde e?
Începând de astăzi nu mai lucrează la firmă.
Am încercat să-l localizăm.
- Carmelo? - Da.
Adu-mi-l pe Eric Dale aici până la 6:30.
S-a făcut.
Ne întâlnim înapoi aici într-o oră.
Sam, hai să vorbim.
E un oraș pe cinste.
Mereu am iubit locul ăsta, din ziua în care am sosit.
Îmi place totul la el.
Sam, o să fii alături de mine în asta?
Nu știu, John.
Chestia asta e foarte urâtă.
Tu și cu mine suntem vânzători.
Vindem, asta facem. Nu e complicat.
Exact.
Și știi al naibii de bine că nu vinzi nimic, nimănui,
dacă nu crezi că tipul va reveni pentru mai mult.
Asta e lecția pe care am învățat-o. Și mâine, suntem terminați.
- Atât, Sam. - Tot spui asta, ce vrea să însemne?
Asta e o chestie mare.
Majoritatea nu vom reuși să ieșim din asta.
- Noi? - Strada.
Ce tot spui?
Asta nu e singura "situație" pe care o voi avea în această săptămână. E doar începutul.
- E începutul pentru că tu îl începi. - Poate, dar nu cred asta.
Nu de data asta.
- Adică, cifrele nu se mai adăuga. - Sunt de acord, spun asta de ani de zile.
Dacă puștiul ăla de-acolo ar putea inventa...
Nu cred că pot intra acolo, știind ce știu și să dau cu ciocanul în tipii ăștia.
Când ai devenit așa moale, Sam?
Moale pe dracu, tu te panichezi.
Dacă tu ieși primul pe ușă, asta nu se cheamă panică.
E evident că tu ai mai multe informații decât mine.
Dar cred că asta va distruge această firmă.
Nimeni nu va mai avea încredere în tine.
Vei fi cunoscut că scoțând oamenii din afaceri, punct.
Lasă-mă pe mine cu faima asta.
Cum merge?
E un spectacol nenorocit de rahat.
- O vor face? - Probabil.
Iisuse.
Amintiți-vă această zi, băieți.
Amintiți-vă această zi.
Care e strategia aici?
Mă îndrept jos chiar acum ca să lucrez la ea cu băieții mei.
Nu, nu. Tu și cu mine și Tuld.
Nu-s sigur că ne trebuia una, Sarah. Nu așa lucrez eu.
Te rog.
Știe ce poziție am avut noi în privința asta.
Tot timpul.
Exact asta e ideea.
Și știind ce s-a discutat de către amândoi, de tine și de mine,
nu cred că-ți va da altceva decât o falsă încredere în tine.
Nu ascult la asta, decât dacă vine de la Eric.
Nu cred că vrea să fie găsit.
Deci care e strategia aici?
Nu-s sigur că-s multe de făcut aici.
E foarte simplu.
Nici măcar să nu te gândești să mă păcălești cu asta.
Pentru că dacă vom cădea...
și al naibii de bine că vom cădea împreună.
Nu.
Nu-s sigur că știu asta.
Scuze.
Cât crezi că a câștigat Tuld anul trecut?
Vrei să taci dracu din gură?
86 de milioane.
Bonusuri și salariul.
- Serios? - Sigur, sunt date oficiale.
Sunt o groază de bani.
Valora un miliard.
- Valora? - Până azi.
Serios?
Veți vedea.
O să iau o cafea, mai vrea cineva ceva?
- Nu, omule. - Am nevoie de puțin aer adevărat.
- Probabil e o idee bună. - E în regulă, Will?
- Dacă e în regulă? - Pot să ies un minut?
Bineînțeles, nu suntem în închisoare.
Vrei să te ajut să ieși?
De ce pun toate fructele în asta?
Alo? Will Emerson.
Alo?
Bine.
Nu, mulțumesc. Înțeleg.
Nu, vom... vom fi discreți.
Mulțumesc.
- Ce e? - Soția lui Eric.
E viu, e acasă, nu vrea să vorbească cu noi. Nu știe că ea m-a sunat.
- Unde locuiește? - În Heights.
- Să-i sun pe băieții lui Tuld? - Nu.
E vorba de Eric. Ultimul lucru pe care-l vrem sunt tipii ăia la el.
Voi duceți-vă și încercați să-l luați. Trebuie să fiți înapoi până la 6.
Bine.
Urăsc Brooklyn-ul.
Pot să intru?
Da, te rog, ia loc.
Deci... o să facem asta?
Bine.
Va fi din scurt.
Sam e în echipă?
Încă nu.
Sarah,
îmi trebuie un cap
pe care să-l dau vânzătorilor... de pe etaj și consiliului.
E vorba de mine sau de Cohen?
E vorba de tine.
Bineînțeles că...
îți dai seama că am filtrat mai multe avertismente către tine
și Cohen, despre asta,
acum un an.
Chiar nu cred că asta e cea mai bună cale pentru tine, pe care s-o iei în acest caz.
Se va avea grijă de tine.
Evident că e... cam complicat.
John, nu am spus asta în termeni siguri...
Mereu a fost o zonă foarte gri.
De fapt, a fost foarte clar la acel moment
între tine, mine și Cohen.
Aș aprecia dacă nu te-ai contrazice cu mine în legătură cu asta...
- Am dat-o cu toții în bară, destul de bine. - Da.
Vrem să stai aici până se termină și se închid piețele.
Înțeleg.
Vor revedea jos cifrele împreună cu tine.
Succes.
La dracu. Vine Jared.
Ce vrea băiatul minune?
Ai un minut?
- Tocmai plecam să-l luăm pe Eric. - Da, știu. Nu durează decât puțin.
Bine, ce e?
Tuld și cu mine suntem îngrijorați că Sam ar putea să nu continue să facă ce trebuie.
Niciodată n-a fost o problemă.
Nu, n-a fost.
Dar câteodată, în situații de criza ca asta,
adeseori ce e corect,
poate avea interpretări multiple.
Sam va continua.
Știu că o va face.
Dar dacă n-o face? Dacă n-o face,
trebuie să știm că tu o vei face, Will.
Trebuie să știți că voi face, ce?
Că vei continua.
N-am nicio îndoială că Sam va lua decizia corectă.
Dar ca să fie clar.
El și cu mine avem mereu aceeași interpretare a ceea ce este corect.
Indiferent cât de acută e situația.
- Iisuse, e un loc frumos. - Da, este.
Da... abia l-a cumpărat.
Sper că a fost cu bani cash.
Să fiu al dracului. Câteodată ești un răhățel fără inimă.
Și n-a luat-o cu cash.
Nu atinge niciun buton.
Ce cauți aici?
Peter a terminat modelul la care lucrai.
Serios?
A cauzat o furtună de rahat.
Pun pariu că așa a fost.
Crezi că are dreptate?
Știu că are dreptate.
Jared Cohen a convocat o întâlnire urgentă a partenerilor importanți, azi noapte.
Bazat pe descoperirile tale,
au decis să lichideze întreaga noastră poziție.
Astăzi!
Îmi pare foarte rău pentru asta.
Sunt îngrijorați că ești aici și vor să te aduc înapoi.
- Te rog! - Doar îți spun.
Să-i ia dracul. Să-i ia dracul.
- Nu te pripi. - Las-o baltă, am semnat hârtiile, am ieșit.
Cu plată.
Te vor plăti.
Am fost deja plătit destul.
Știi că am construit cândva un pod?
- Poftim? - Un pod.
Nu, n-am știut asta.
Am fost inginer până la tranzacționări.
Pleca din Dilles Bottom, Ohio, până în Moundsville, Virginia de vest.
Avea o deschidere de 300 de metri peste râul Ohio.
12.100 oameni îl folosesc zilnic.
Și a scurtat cu 50 de km
condusul în fiecare direcție, între Wheeling și New Martinsville.
Combinat, asta înseamnă
1.300.000 de km conduși
pe zi.
40.000.000 de km pe lună.
Și 480.000.000 de km pe an.
Economisiți.
Am terminat acel proiect în 1986, acum 22 de ani.
De-a lungul vieții acestui pod, sunt 9 de miliarde
300 de milioane
de km, ce nu trebuie parcurși.
La... să zicem... 70 de km/h,
deci asta fac cât?
164 de mii 800 de ore
sau,
559.020 de zile
Deci acel mic pod a economisit oamenilor din cele două comunități combinat,
1531 de ani din viețile lor,
ne petrecuți într-o nenorocită de mașină.
1531 de ani!
Iisuse.
Cred că... mai bine te-ai întoarce acolo.
Da.
Mulțumesc că ai trecut pe aici.
Cu plăcere.
Cine dracu e asta?
Mă gândesc că ar fi oamenii firmei.
Poftim?
Tuld nu vrea nicio înfundătură.
El m-a concediat.
Dă-i dracu, dă-i dracu.
Sunt complet de acord, dă-i dracu. Așa că întoarce-te,
ia-le banii, vei fi acasă până la ora 5.
Altfel se vor lupta cu tine pentru tot, se vor lupta pentru pachet, opțiuni, tot.
Fii deștept.
Ești un om mai bun ca mine.
- Asta a fost mereu adevărat. - Da, așa e.
Casa arată bine.
Mulțumesc.
Eric...
nu te amărî prea mult pentru asta, bine?
Unora le place să conducă pe drumul lung spre casă.
Cine dracu știe, da?
Iată-l.
John.
Cum e?
Cohen a făcut o treabă frumoasă. Ar putea funcționa.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă, așa cum foarte bine știi,
că tu ești o piesă foarte importantă din acest puzzle.
E foarte generos.
Nu e un cadou.
Trebuie să știu că ești alături de mine.
Sunt alături de firmă, John.
Nu voi obține ce-mi trebuie de la băieții tăi, decât dacă ei te cred.
Decât dacă cred complet în tine.
Ești alături sau nu?
Ți-am spus reținerile mele.
Nu poți avea rețineri.
Și trebuie să știu acum.
John, sunt complet alături de firmă, așa cum am fost mereu. Scuză-mă.
În regulă Will. Sunt concediat?
Nu știu.
Da.
Aproape cu siguranță, da.
- Dar tu? - Nu.
Seth, nu ai făcut nimic. Numai că ești în firma greșită, la momentul nepotrivit.
Tinerii sunt întotdeauna cei care plătesc.
Nimic din ce ți-aș spune nu te-ar face să te simți mai bine.
O să fie nașpa o perioadă și apoi vei fi în regulă.
Te simți bine?
Da, da. Sunt bine.
Dacă mai contează, îmi pare rău că asta ți se întâmplă ție.
Să nu-ți pară. Nu tu mi-ai făcut-o.
Totuși, cel puțin vei pleca cu niște bani frumoși.
Cred.
- Asta chiar va afecta oamenii. - Da, va afecta oameni ca mine.
Nu... oameni adevărați.
Iisuse, Seth.
Dacă asta vrei să faci cu viața ta, trebuie să crezi că ești necesar și ești.
Oamenii vor să trăiască așa.
În mașinile lor și în casele lor mari pe care nici nu le pot plăti.
Atunci, ești necesar.
Singurul motiv pentru care continua cu toții să trăiască ca regii,
e pentru că noi ne-am pus degetele pe cântar în favoarea lor.
Îmi iau mâinile...
apoi întreaga lume devine egală, foarte repede și nimeni nu te întreabă nimic.
O spun dar n-o fac. Vor ce avem să le dăm,
dar vor și să facă pe inocenții și să se prefacă că n-au idee de unde a venit.
Asta-i mai multă ipocrizie decât sunt dispus să înghit. Așa că dă-i dracu.
La dracu cu oamenii normali.
Știi, treaba amuzantă e că mâine, dacă toate astea ajung cu fundul în sus,
ne vor crucifica pe noi. Pentru că am fost prea nesăbuiți.
Dar dacă greșim?
Dacă totul revine la loc...
atunci, aceeași oameni vor râde până vor face pe ei,
pentru că vom arăta că cei mai mari lași pe care i-a lăsat Dumnezeu pe pământ.
Crezi că ne vom înșela?
Nu, nu cred... la dracu.
Bună dimineața.
Peter...
Vrei o țigară?
Nu fumez.
Asta e bine. Nici eu nu fumez prea mult.
Ești obosit?
De ce?
Adu-ți aminte, eu nu muncesc din greu ca tine.
- Nu e adevărat. - Ba este, de fapt.
- Vom fi concediați toți după ziua de azi? - Probabil.
Te vor concedia și pe tine?
Nu-i vor spune chiar așa,
dar va fi o crimă miloasă. Nu trebuie să stai aici pentru mine.
Nu, știu. Chiar nu vreau să mă întorc încă înăuntru.
Înțeleg asta.
Cred că-l cunosc pe fiul tău.
Adevărat?
Nu bine... dar mereu a părut o persoană de treabă.
E o persoană de treabă.
Cred că ai putea spune lucruri mai rele despre un tip.
El știe ce e pe cale să se întâmple?
Ce vrei să spui?
Ai vorbit cu el?
Nu... nici măcar nu m-am gândit la asta.
Vin cu toții acum.
Da, vin.
Ai făcut vreodată așa ceva?
Nu, niciodată, nici măcar pe-aproape.
Ești sigur că e singurul...
sau lucrul corect de făcut?
Pentru cine?
Nu-s sigur.
Nici eu.
Te simți bine?
Ești pe cale să mă concediezi.
Știi, asta e... asta e tot ce am vrut să fac vreodată.
Serios?
Sunt aproape gata pentru dvs, dna Robertson în câteva minute.
Și tu la fel, nu?
Da.
- Iisuse! - Da.
Îmi pare rău.
Mulțumesc.
N-am crezut că vor fi în stare să te aducă înapoi aici.
Mi-au spus că mă vor târî printr-o mulțime de lucruri
în următorii doi ani... opțiunile, asigurarea de sănătate,
sau m-aș putea întoarce aici și să câștig
176.471 de dolari pe oră,
ca să stau tăcut... în camera asta.
Nu am văzut prea multe opțiuni.
Nu sunt niciodată.
Evident, privind înapoi,
a fost exprimată cu insuficientă urgență...
dar ideea ta a trecut.
Vreau să știi asta.
Eric...
E în regulă, înțeleg, crede-mă.
N-ai fi putut face nimic altceva.
Așa cred...
La acel moment nu părea că ar fi multe de ales.
Niciodată nu e.
Ai copii, da?
Cum va fi pachetul tău?
Nu știu, asta aștept acum.
Probabil că va fi destul de bun.
Ar fi bine să fie.
Vă mulțumesc tuturor că ați venit puțin mai devreme în dimineața asta.
Știu că ziua de ieri a fost destul de rea și aș vrea să pot spune că azi va fi mai puțin
dar nu va fi cazul.
Ar trebui să citesc această declarație aici către voi toți,
dar ce-ar fi să o citiți în timpul liber și o să vă spun doar ce dracu se întâmplă.
Am fost aici toată noaptea
în ședință cu comitetul executiv.
Decizia a fost luată să desfacem
o parte considerabilă a bunurilor firmei în mai multe clase de bunuri cheie.
Dificultatea e în gândirea firmei.
Petrecerea s-a terminat începând de dimineață.
Va fi o dezordine considerabilă pe piețe în viitorul apropiat.
Și ei cred... că e mai bine că aceasta harababură să înceapă cu noi.
Ca urmare,
firma a decis să lichideze
pozițiile majoritare de venituri fixe MBS...
astăzi.
Acestea sunt pachetele voastre,
veți vedea de ce conturi sunteți responsabili astăzi.
Sunt sigur că nu v-a luat mult timp
să înțelegeți implicațiile acestei vânzări,
în relația noastră cu părțile contrare și rezultatul...
asupra carierei voastre.
Am spus asta,
realitate,
comitetului executiv și au înțeles.
Ca rezultat,
dacă reușiți să vindeți 93% din bunurile voastre,
veți primi un bonus de 1,4 milioane dolari.
Dacă toată lumea în întregime
reușește o vânzare de 93%, veți mai primi în plus
câte 1,3 milioane de dolari fiecare.
Pentru acei dintre voi care n-au mai trecut prin așa ceva,
asta e așa cum arată începutul unei vânzări fierbinți.
Nu încep să vă spun cât de importanță va fi prima oră și jumătate.
Vreau să contactați pe oricine puteți.
Vânzători, brokeri, clienți...
Mama voastră, dacă răspunde.
Și... fără schimburi.
Este numai vânzare, astăzi.
Evident, asta nu se va termina așa cum am fi sperat fiecare dintre noi, dar...
ne arde pământul sub picioare.
Și se pare că nu e altă scăpare.
Cristoase...
asta e evident o situație foarte, foarte unică.
Dacă avem succes astăzi,
vom reuși să ne distrugem propriile slujbe.
Nu pot promite că vreunul dintre voi, toți
unii dintre voi vor fi repoziționați în firma,
dar vă pot spune că-s foarte mândru de muncă pe care am făcut-o azi aici.
Am stat în acest loc...
34 de ani.
Vă pot spune din experiență,
că oamenii vor spune niște lucruri foarte urâte despre ce facem astăzi aici.
Despre cei cărora v-ați dedicat o parte din viețile voastre.
Dar... fiți încrezători că în imaginea de ansamblu,
talentele noastre nu s-au risipit,
am realizat multe
și talentele noastre
au fost folosite...
pentru un bine mai mare.
Iată-vă pachetele, mergeți la muncă.
- Primăria, sunt Eric. - Dă-mi-l pe Elliot.
- Primăria. - Sunt Will Emerson.
- William, ce mai faci? - Sunt bine, care-i treaba cu funcționarii?
Stau pe capul meu, ca întotdeauna.
Vezi, asta am încercat să-ți spun, John. De ce crezi că-s necăsătorit?
Știu că mi-ai spus. Cu ce te pot ajuta?
Ascultă, tocmai am primit un pont,
umbla zvonul pe aici că trebuie să ne mutăm.
Așa că astăzi, pierderea mea pare să fie câștigul tău.
Despre ce valoare vorbim?
Ar trebui să o ai pe ecran, tocmai ți-am trimis-o.
- Iisuse, la cât va fi asta? - 96 la dolar.
- 91? - Toate trei și batem palmă la 94.
- 93 și jumătate? - S-a făcut!
- Tranzacționări. - Bună, frumoaso.
- Will, ce se întâmplă acolo? - Azi e ziua în care ne mutăm.
- Ce dracu puneți la cale? - Crezi că-mi spun mie ceva? Tot ce știu
e că pierderea mea de azi, e câștigul tău. Îmi ești prietenă,
așa că am venit întâi la tine. Am două de 70 de milioane
plata în 15 ani la 25 jumătate, bucată.
- De unde sunt? - De unde sunt? Îți pasă?
Nu. Nu chiar.
- Unde e vânzarea? Aud că voi... - Îți spun asta doar ție
chiar acum!
- 85. - S-a făcut.
Deutsche?
Sunt Will Emerson.
- Du-te dracu, ticălos mincinos. - Haide, tot mai ești supărat?
Umblă zvonul, închid.
- Merryll? - Lawrence.
Ce dracu faceți acolo?
- Puțină curățenie de primăvară. - Nu asta am auzit.
- Bine, Lawrence. Cumperi? - Nu mai sunt sigur. La ce?
Parcă eu ar trebui să te întreb "la ce?"
Despre ce vorbim aici?
- 375 de milioane la 3 ani. - Să fiu al dracului!
Te interesează?
- 63 de cenți. - Du-te dracu, închid.
- 63. - Să vorbesc cu omul și revin în 5 minute.
Poate 55,5.
Bine atunci, rămâi pe fir.
sam, ridică telefonul.
Sam... răspunde.
- Da. - Îl am pe Lawrence acum.
- Unde suntem? - 63,6.
Iisuse, și mai ce?
Cincizeci și ceva virgulă 5, amestecat.
Du-l al 65 și arde-l.
Glumești dracu cu mine?
E o pierdere de o sută de milioane la o singură tranzacție.
Înțeleg... arde-l.
Lawrence, închidem la 65.
S-a închis.
Bravo.
Vreau doar să-ți dau informațiile. Au început să trimită câțiva oameni acasă.
- Acum? - Da, știu că este sfârșitul.
Bineînțeles.
Dacă mai contează, ești încă bun.
Da. Cred că cineva acolo sus te iubește.
Ia loc, te rog.
E clar că urmează felicitările.
Am făcut tot ce-am putut mai bine.
Ați făcut o treabă pe cinste.
Și-ți mulțumesc pentru asta. Haide, ia loc.
Scuză-mă că mănânc,
dar a fost o zi lungă.
- Pot să-ți ofer ceva? - Nu, nimic, mulțumesc.
- Ce pot face pentru tine? - Vreau să plec.
Am terminat, vreau să plec.
- E o zi foarte dificilă... - Vreau să-mi dai opțiunile,
dacă mai valorează ceva azi, îmi vreau bonusul, am plecat.
Îți vei primi bonusul, opțiunile...
și fii calm. Vreau să rămâi cu mine următoarele 24 de luni, bina?
Haide, Sam.
Zâmbește. Ai făcut ceva bun azi, ai spus-o chiar tu.
Știi...
încep să mă simt puțin mai bine cu toată chestia asta.
Ești unul din cei mai norocoși oameni din lume, Sam.
Ai fi putut dezgropa morții toți anii ăștia.
E adevărat.
Și dacă a trebuit, cel puțin am săpat gropile în pământ cu lopata.
Doar că nu știu cum de-am dat-o în bara atât de mult.
Când ai început să-ți plângi atât de milă, e de nesuportat.
Crezi că ar fi trebuit să scoatem câțiva oameni din afaceri azi?
Totul e pentru hârtii.
Dar ai făcut asta în fiecare zi pentru aproape 40 de ani, Sam.
Dacă aici e vorba numai de hârtii, așa e peste tot acolo.
Sunt doar bani.
S-au inventat.
E o bucată de hârtie cu o poză pe ea. Așa că nu trebuie
să ne omorâm între noi, numai ca să luăm ceva de mâncare.
Nu e greșit.
Și cu siguranță, azi nu e altfel, decât a fost mereu.
1637, 1797, 1819, 37..57
84,
1901, 07
29, 1937..1974
1987, Iisuse. Nu mi-a tras-o nemernicul ăla bine?
92, 97... 2000 și oricum vrei să-i spunem.
Totul numai pentru același lucru, mereu și mereu, nu ne putem abține.
Și vrem să...
o controlăm, sau s-o oprim, sau chiar s-o încetinim. Nici măcar n-am alterat-o.
Noi doar reacționăm.
Facem o groază de bani dacă înțelegem bine.
Și suntem aruncați pe margine dacă o facem greșit.
Așa a fost mereu și va fi mereu, același procentaj de câștigători și învinși
fericiți și amărâți,
pisici grase și căni morți de foame, în lumea asta.
Da...
poate că mai mulți dintre noi, azi, decât au fost vreodată, dar...
procentajul
rămâne exact la fel.
O voi face, John, dar nu din cauza micului discurs,
ci pentru că am nevoie de bani.
Greu de crezut după toți acești ani, dar... am nevoie de bani.
O să-l păstrezi pe puști?
Să-l păstrez? Va fi promovat.
Sunt toate cărțile pe masă acum, Sam.
Vor fi mulți bani de făcut, ieșind din mizeria asta.
Vom avea nevoie de toate creierele pe care le putem aduna.
Am chemat poliția.
- Mary? - Da.
Ce faci?
Sam, ce faci?
A murit Ella.
Am plecat acasă de la veterinar și nu m-am gândi unde să mă duc în altă parte.
- Aici îi e locul. - Știu.
Știu, dar Sam, tu nu mai locuiești aici.
Te simți bine? Nu arăți prea bine.
Da, a fost o zi grea peste tot.
Știu, a sunat Sammy.
- Se simte bine? - Au fost beți,
- dar au scăpat cu viață. - Bun.
O să mă întorc înăuntru
și o să mă duc în pat.
Alarma e pornită, așa că nu încerca să dai buzna.
Ai grijă de tine.
Traducerea și adaptarea: Dorula/SubTeam